Kenen kädestä saan pidellä?
Sillä kun ne kulkevat...
Saatamme -
kyseenalaistaa itsemme.
Tällaisina aikoina.
Teimmekö oikein jäädessämme tänne asumaan?
Olemme kiitollisia saamastamme ajasta.
Mikä ihme on kiinnittänyt huomionne niin tarkkaan, -
että minun pitäisi kantaa sitä taskussa opettaakseni?
Kuka tämän löysi?
Claude, tiesitkö tästä?
En, herra Walker!
Tutkin sen tarkkaan.
Sen selkäranka oli murtunut ja sillä oli paljon palovammoja.
Ymmärrän.
Se murhattiin!
Mutta kuka oli murhaaja?
Kuka on tehnyt tämän julmuuden?
Ne joista emme puhu tappoivat hänet.
Siinähän se...
Miksi moinen luulo -
tulisi mieleesi?
Ne ovat lihansyöjiä.
Niillä on suuret kynnet.
Lapset, ne joista emme puhu, -
eivät ole ylittäneet rajojamme vuosiin.
Me emme mene niiden metsiin, -
eivätkä ne tule meidän kyläämme.
Välillämme vallitsee rauha.
Emme ole niille uhka.
Miksi ne tekisivät näin?
Meidän ei tulisi -
jättää huomioimatta lintujen lentoja.
Viime vuonna niitä ei näkynyt, -
ja minä ainakin kaipasin niitä.
Ja tiedän vaimonne -
kaivanneen sulkiin pukeutuneita lapsia.
Olen kiintynyt siihen.
Minulla ei ole tästä aiheesta mitään sanottavaa.
August Nicholson on puheenjohtaja -
tämän päivän kokouksessa.
Eräs nuori mies haluaa puhu vanhimmille.
Käske hänet tänne.
Terve, Lucius.
Äitini ei tiedä syytä -
tämänpäiväiseen tulooni.
Hän ei antanut minulle käskyjä, -
eikä neuvonut minua mitenkään.
Pienen Daniel Nicholsonin poismenosta, -
hänen sairaudestaan, -
ja muista tapahtumista tuli harteilleni suuri taakka.
Anon lupaa -
mennä kielletyn metsän läpi -
lähimpään kaupunkiin.
Hankin uusia lääkkeitä.
Ja sitten palaan.
Kunnioittaen niitä joista emme puhu, -
olen varma että ne antavat minun mennä.
Olennot aistivat -
tunteet ja pelon.
Ne näkevät aikeeni viattomiksi, -
ja sen etten pelkää.
Loppu.
Mitä oikein ajattelet?
Sano jotakin, Lucius!
Jos ne hyökkäisivät kimppuuni, -
lupaisin jäädä niiden armoille.
Oletko ikinä ajatellut kaupunkeja?
Kaupunkeja?
Miksi?
Kirottuja paikkoja, joissa asuu kirottuja ihmisiä.
Siinä kaikki.
Kiitos, Lucius.
Olet hyvä ystävä.
Toivon tosiaan, ettei kukaan nähnyt sinua.
Mitä vaikuttaisi olevan seurassamme, on jonkinlainen saalistaja.
Melkovarmasti kojootti, -
tai susi.
Sen tyyli tappaa ja poistaa karvat, -
mutta jättää liha revityksi -
on ehkä merkki tämän eläimen hulluudesta.
Ja seuraavaa yötä varten meidän tulee olla varuillamme, -
jos näemme tämän kojootin.
Pitää huolta pienimmistämme, kun he leikkivät kukkulalla.
Mitä muuhun tulee, emme usko, että rajojamme olisi rikottu.
Heistä, joista emme puhu, -
ovat paljon suurempia kuin kojootit.
Tietäisimme, jos he olisivat olleet täällä.
On pelottavaa, kojoottien takia, eikö olekin, isä?
Älä ole huolissasi, Kitty.
Etkö ole vaivautunut?
Olen varma, että tämä on ohi pian.
Voimmeko sitten puhua toisesta asiasta?
Se olisi helpotus.
Olen rakastunut!
Haluan sinun lupasi mennä naimisiin, isä.
Sellaiseen on olemassa asiallinen tapa, -
kuten se, että poika tietää seisovasi rinnallasi.
Ja tällaisessa tilanteessa, missä se poika on, Kitty?
En ole puhunut häneen kanssaan tästä vielä.
Nuori mies ei ole tietoinen sinun aikomuksistasi?
Hän on, luulisin.
Olin aikonut puhua hänen kanssaan, mutta nyt ilman siunaustasi, -
- Kitty. - en aio puhua hänen kanssaan.
Se on Lucius Hunt.
- Lucius? - Etkö pidä hänestä?
- Ei, ei. Olen ajatellut häntä lähiaikoina. - Toisiin poikiin verrattuna, isä, -
- hän ei ylpeile. - Ei todellakaan.
Joten, saanko siunauksesi?
Tee minulle yksi palvelus ensin. Älä kerro kenellekään muulle, -
aikomuksistasi, ennen kuin olet puhunut nuoren miehen kanssa.
Hyvää päivää, Lucius.
Haluan ke-kertoa sinulle jotain.
Minä rakastan sinua, Lucius.
Rakastan sinua, niin kuin päivä on pitkä.
Rakastan sinua enemmän, kuin aurinkoa ja kuuta yhteensä.
Ja jos sinä tunnet samoin, meidän ei tulisi piilotella sitä enää.
Se on lahja, rakkaus on.
Meidän tulisi olla kiitollisia!
Meidän tulisi karjua se ilmaan keuhkojemme täydellä voimalla!
Kiitos! Kiitos! Kiitos!
Vauva nuku, näe uni hyvä, -
elämä on pitkä ja rakkaus syvä.
Aika on sinulle hellä, -
koko maailman nähtävillä.
Aika on katsoa eteen- ja ylöspäin, -
kaikkien varjojen menevän edestakaisin.
Kuinka viima ravistelee puita, -
kuinka kukkaset kurkottelevat kuita.
Olen usein miettinyt, että oletko sinä ja poikani liittoutuneet, -
koska ette ole mieltynyt puhumisesta.
Olet todella ystävällinen.
Pyydän tapojani anteeksi, en ole nukkunut moneen yöhön.
Olet tekemässä jotain suurta, Jamison.
Vielä muutama hetki, kerää kaikki rohkeutesi.
Älä sählää sen kanssa, sotket paitani.
Ne pitivät ääntä kun minä pidin ääntä.
Ehkä voin lähteä ennen kuin ne hyökkäävät.
Rohkeutta, mies!
Se on naisten tarina, se ei ole totta!
Älä usko siihen, kokoa itsesi!
Koirakin voisi haistaa sinut.
Anteeksi kuinka, herra Nelson?
Voit paeta surua kuten me, -
mutta suru löytää sinut.
Se haistaa sinut.
En tiennyt, että juokset noin nopeasti.
Vieläkö jatkamme juoksua?
Noahia pitäisi rankaista, -
hän löi taas pikku-Josephia kepillä.
Noah Percy!
Lopeta tuo hössötys heti paikalla.
Olet vaikeuksissa.
Ei enää lyömistä.
Minun on laitettava sinut hiljaiseen huoneeseen.
Itken valtoimenaan.
Entäpä, jos teemme sopimuksen?
Joo, hyvä idea.
Olisi järkevää pitää sopimuksemme salaisena. Pystytkö siihen?
En kerro kenellekään.
Sinun ei tarvitse mennä hiljaiseen huoneeseen, jos vannot, -
ettet lyö ketään koskaan enää.
- Ei lyömistä. - Ei lyömistä.
Ei lyömistä.
Sopimus on tehty.
Meidän ei parane palata heti.
Mitä tekisimme varastetulla ajallamme?
- Juoksisimmeko kilpaa? - Kyllä.
Ylös mäkeä Levähdys-kivelle.
Ei huijaamista.
Miten syvästi herjaava syytös. Vaadin, että perut puheesi.
Onko tuo koulun kello?
Huijasit!
Tiedän, olen pahoillani!
Siskoni itki paljon.
Ihmetteletkö kuinka tunnistin sinut?
Jotkut ihmiset, -
vain kourallinen mielistä, lähetätte pikkuruista väriä.
Se on himmeä, -
kuten usva.
Se on ainut mitä näen pimeydessä.
Isässäni on myös se.
Mietitkö mikä on värisi?
Sitä en kerro sinulle, -
se ei ole naiselle sopivaa puhua sellaisesta, sinun ei olisi pitänyt edes kysyä.
Juokset kuin poika.
Kiitos.
Tiedän miksi kieltäydyit siskostani, -
kun olin nuorempi, -
pidit minun kädestäni kiinni, kun kävelin.
Ja yhtäkkiä lopetit.
Yhtenä päivänä jopa kompastuin vieressäsi ja melkein kaaduin.
Tietenkin teeskentelin, -
mutta silti et pitänyt minusta kiinni.
Joskus emme tee asioita joita haluamme, jotta muut eivät tiedä mitä haluamme tehdä.
Mikä se on?
Marjoja, mikä hieno lahja.
Ole varovainen, -
pidät käsissäsi pahaa väriä.
Tämä väri houkuttelee niitä joista emme puhu, sinun pitää haudata se.
Et saa poimia sen värisiä marjoja enää.
Hän otti ne taskustaan.
Mikä hätänä?
- Hänen hengityksensä on muuttunut. - En ole koskaan ennen nähnyt näitä.
Et voinut poimia näitä vasta äsken. Mistä löysit ne?
Tänään Reston Rockissa, Noah Percy antoi Ivy Walkerille pahan värin marjoja.
Kun kysyin mistä hän oli löytänyt nämä marjat, sillä en ollut koskaan nähnyt vastaavaa, -
hän osoitti Reston Rockin piirrokseen.
Sillä minä uskon, että Noah Percy on astunut metsään.
Ja on tehnyt niin jo usein.
Uskon myös, että hänen viattomuutensa takia, -
metsässä elävät oliot eivät vahingoittaneet häntä.
Tämä vahvistaa käsitykseni siitä, -
että he päästävät minut läpi, jos vaistoavat etten ole uhka.
Puhukaamme tästä kyläläisille. Vain tämän kerran.
Toivottavasti emme joudu puhumaan siitä enää koskaan.
Isäsi lähti markkinoille tiistaina -
varttia yli yhdeksän aamulla.
Hänet löydettiin ryöstettynä ja alastomana, -
saastaisesta joesta, kaksi päivää myöhemmin.
Miksi kerrot minulle tämän?
Jotta tiedät sen luonteen mitä halajat.
En halaja sitä.
Tarkoitukseni ovat hyvät. Ajattelen vain tämän kylän asukkaiden parasta.
Pyydän anteeksi, -
mutta olen peloissani ainoan poikani hengen puolesta.
En ole se, jolla on salaisuuksia.
Mitä tarkoitat?
Tämän kylän jokaisessa nurkassa on joku salaisuus.
Etkö huomaa sitä.
Etkö näe sitä.
Se on oman hyvinvointini takia tärkeää.
Jotta pahat asiat menneisyydestäni pidetään poissa, mutta ei unohdettuina.
Olisi anteeksiantamatonta jos ne syntyisivät uudestaan eri muodossa.
Avataan ne sitten siinä tapauksessa.
Ei.
Ehkä meidän pitäisi puhua Edward Walkerille yhdessä.
- Hän saattaa... - Siinä on kaksi.
Minulla on näitä tunteita sinua kohtaan.
Toisinaan emme tee asioita, vaikka muut tietävät, että haluamme tehdä niitä. Emme siis tee niitä.
Mitä oikein höpötät?
Älä murehdi.
Ei minulle mitään tapahdu.
Muistutat minua isästäsi, joskus!
Mistä sait päähäsi, että hänellä on tunteita minua kohtaan?
Hän ei koskaan kosketa sinua.
Pakoreittiä ei ole.
Päivää.
Leikin vain erästä leikkiä Noahin kanssa.
Hän on päättänyt piiloutua talooni taas.
Se on vastoin sääntöjä -
ja hän tietää sen.
Oletko kunnossa?
Pidämme huolta lapsista tänään. Kitty ja minä.
Minun pitäisi olla hänen kanssaan.
Voi hyvin.
Olen kuullut vanhempieni puhuvan sinusta.
Tiedän pyynnöstäsi päästä käymään muihin kaupunkeihin.
Se on mielestäni jaloa, mutta ei oikein.
Etkö ole vihainen, kun et näe?
Näen maailman, Lucius Hunt.
En vain niin kuin sinä.
Entäpä Noah, sitten?
Entä jos on olemassa lääkkeitä Noahille, -
joiden avulla hän voisi olla aloillaan ja oppia.
Älä puhu siitä, se saa vatsani sekaisin.
Kitty on menossa naimisiin.
Hän on löytänyt rakkauden. Jälleen.
Christoph Cranen kanssa.
Luuletko, että hän teki oudon valinnan?
Hän ei istu tuoliin pelätessään paitansa rypistyvän.
Mutta hän on herrasmies.
Ja välittää sisarestani.
Syvästi.
Luulen, että Kitty on onnekas.
Minäkin olen onnekas.
Vanhempi sisareni on puhunut puolestani -
ja olen nyt vapaa vastaanottamaan kiinnostusta -
keneltä tahansa, kuka saattaisi olla kiinnostunut.
Sainpas sinut!
Oletko nähnyt Noahia?
Lucius?
Kiirehtikää!
Ne tulevat!
Sulje ovi!
- Noah, sulje ovi. - Ne tulevat!
Noah, tule sisään.
Kaikki sisälle!
- Tulkaa sisään! - Sulje ovi!
Lucius on ulkona kävelemässä.
Hän on jossain sisällä turvassa, -
ole kiltti ja sulje ovi!
Hän tulee takaisin varmistamaan, että olemme turvassa.
Ivy, kiltti!
- Ivy... - Ei.
Älä päästä niitä sisään.
Merkit, joita löysimme tänään kodeistamme...
Minusta tuntuu, että ne varoittivat meitä.
Ne käyttäytyivät kuin uhattuina.
Oliot eivät ole koskaan hyökänneet ilman syytä.
Jos joku täällä tietää jonkin syyn, -
miksi näin tapahtui.
Kuka tämän on kirjoittanut?
Lukekaa niin, että kaikki saavat kuulla.
Minä olen tuonut tämän rasituksen luoksemme.
Toissapäivänä minä -
ylitin kielletyn rajan, Covingtonin metsään.
Ja minut näkivät ne joista emme puhu.
Olen syvästi pahoillani.
Olen häpäissyt itseni ja perheeni.
Rukoilen, etteivät tekoni aiheuta enempää tuskaa.
Syvästi suruissaan, -
Lucius Hunt.
Älä pelkää.
Olet peloton, tavalla jota en koskaan saa tietää.
Olemme kiitollisia -
ajasta, jonka olemme eläneet.
Minulla oli vanhempi sisar.
Rouva Clack, olette salailleet jotain.
Kitty muistuttaa minua kovasti hänestä.
Minkälainen ihminen hän oli!
Niinpä.
Riitelimme jatkuvasti.
Voinko kysyä hänen nimeään?
Miksei hän tullut Covintonin metsiin?
Siskoni ei elänyt 23. syntymäpäiväänsä asti.
Joukko miehiä tappoi hänet, matkalla kotiimme.
Nouskaa, olkaa hyvät.
Eihän hän aio rutata paitaani noin, eihän?
Siunauksia tänä ihanana päivänä.
Se oli kaunis seremonia, eikö ollutkin?
Juhlava.
Näin kätesi pyyhkivän silmiäsi, useammin kuin kerran.
Se oli jotain pölyä vain.
Isä!
He ovat kylässä.
He jättivät lisää varoituksia.
He haluavat, että poistumme.
Ei voi olla totta.
Yksi näki meidät, -
se juoksi pimeyteen.
Oletko aivan varma?
Pysykää te pojat Ivyn lähellä, -
hän kertoo hauskoja tarinoita ja saa teidät nauramaan.
Menemme yhdessä.
Karja on tapettu ja nyljetty.
Nahat ja sulat on viety.
Merkkejä on ovissa, mistä ne on avattu.
Merkit ovat huijausta, kojootit eivät ylety niin korkealle.
Vanhimmat pitävät huomenna kyselyn.
Kylän joka jäsen joutuu vastaamaan kysymyksiin.
Saadakseen tietää onko rajoja rikottu.
Kyllä.
Ulkona on kylmä.
Sinun pitäisi mennä sisälle.
Miksi sinä olet täällä kuistilla?
Onko se turvallista?
On toisiakin kuisteja.
Pidätkö minua poikamaisena?
Haluan tehdä poika-juttuja.
Kuten siinä leikissä missä pojat pelaavat merkkiä.
Laittavat selkänsä puuta vasten -
ja katsovat kuinka kauan voivat odottaa, -
ennen kuin säikähtävät.
Niin jännittävää.
Käsittääkseni sinulla on ennätys siinä.
Sitä ei tulla rikkomaan, sanotaan.
Se on vain lasten leikkejä.
Miten on mahdollista, että sinä olet rohkea ja me loput -
vapisemme saappaissamme?
Siitä en tiedä sen enempää kuin, -
että tärisin itsekin niin ennen.
Mistä tiesit, että olisin täällä?
Näin sinut ikkunasta, -
ei, en kerro sinulle väriäsi.
Lopeta kysely.
Kun olemme naimisissa, tanssitko kanssani?
Tanssiminen on mielestäni mukavaa.
Mikset voi sanoa mitä ajattelet?
Mikset voi lopettaa sanomalla mitä sinun päässäsi liikkuu?
Miksi sinun pitää johtaa, -
kun minä haluan?
Jos haluan tanssia, tulen pyytämään sinua tanssimaan.
Jos tahdon puhua, -
avaan suuni ja puhun.
Kaikki painostavat minua aina puhumaan.
Miksi? Mitä -
iloa saat siitä, jos kerron mitä ajattelen kun olen heikko.
Mitä iloa sinulle on siitä, jos tiedät etten aina ajattele selkeästi, -
tai jos en tee työtäni kunnolla.
Mitä etua saat siitä, että kerron olevani pelosta jäykkänä -
vain kun ajattelen sinun olevan vaarassa.
Ja siksi olen nyt tällä kuistilla, Ivy Walker.
Pelkään sinun puolestasi, enemmän kuin kenenkään muun.
Ja kyllä, -
aion tanssia kanssasi häissämme.
Kävin varastomökissä kahdesti, -
hakeakseni ruokaa hääjuhlaan.
Ja karjaan ei oltu koskettu vielä silloin?
Ei, rouva Hunt, kaikki oli niin kuin pitikin.
Kiitos, Beatrice.
Pyydän anteeksi, -
ovatko puheet totta, -
Luciuksesta ja Ivysta?
Kylässä kuuluu kuiskailuja.
Saimme kuulla varhain aamulla heidän aikeistaan.
On ihmeellistä kuinka kaksi läheistä rakastuvat ja -
tahtovat toisensa.
Mikään ei estä.
Kitty, -
halusin puhua ensin kanssasi, -
en tahdo, että sinä kärsit, -
millään tavalla.
Olet minulle rakkain.
Jos et suvaitse Luciusta, -
en tee sitä.
Yhden rakkaan vuoksi ei saa uhrata toista rakastaan.
Et voisi tehdä koskaan mitään, etten rakastaisi sinua enää.
Kaikki rakkaani voivat hyvin
Jumala siunatkoon yhteistä elämäänne.
Mitä tapahtuu?
Koskeeko tämä Ivya ja minua?
Tiedän, että rakastat häntä.
Tiedän, että hän rakastaa sinua.
On olemassa eri tyyppistä rakkautta.
Noah?
Myöhästyt kokouksesta.
Haluaisitko, että isäsi veisi sinut sinne?
Noah?
Paha väri.
Pyydän anteeksi.
Mitä nyt?
On tapahtunut onnettomuus
Noah Percy...
Hänet löydettiin vaatteet ja kädet kauttaaltaan veressä.
Se ei ole hänen omaansa, -
eikä hän suostu kertomaan kenen verta se on.
Ivy!
Lucius?
Lucius Hunt?
Vastaa heti!
Walker.
Isä, en näe hänen väriään.
Mennään pois. Tule nyt.
Viekää hänet. Viekää hänet!
Hän on hyvin huonossa kunnossa.
Hän voi menettää tajuntansa koska vain.
Rukoilkaa hänen puolestaan ja muistakaa häntä ajatuksissanne.
Hän kyllä kuulee ne.
Olen rakastunut.
Tiedän.
Hän on rakastunut minuun.
Tiedän.
Jos hän kuolee, -
kaikki mikä minusta on jäljellä, kuolee hänen mukanaan.
Pyydän lupaa, -
kulkea Covingtonin metsän läpi, -
kaupunkiin noutamaan lääkkeitä.
Se saattaa pelastaa hänet.
Lucius Huntin.
Olet isäni.
Kuuntelen sinua kaikessa.
Luotan päätökseesi.
Olen tehnyt kaiken sulkeakseni haavat.
Se on tulehtunut.
Kuinka voisimme auttaa häntä?
Voimme vain rukoilla.
Jos ei olisi rajoituksia, mitä voisi tehdä?
Mitä oikein kysyt?
Onko mitään tehtävissä pelastaakseen hänet?
Victor, olisitko ystävällinen ja vastaisit kysymykseeni.
Jos tulehdus saadaan loppumaan, hän saattaa selvitä.
Minun täytyy puhua.
Sinulla on levoton sielu.
Tiedän, mitä päässäsi liikkuu.
Ajattelet lähteväsi kaupunkiin.
Kerro, olevani väärässä.
Olet vannonut valan, Edward, -
ettei kukaan palaa takaisin. Se on kivulias sopimus.
Mutta mitään hyvää ei tapahdu ilman uhrausta.
Nämä ovat sanojasi, et voi rikkoa valaa.
- Se on pyhä. - Se on rikos, mikä tapahtui Luciukselle.
Olet vannonut valan.
Sinä ja muut kylän vanhimmat. Kuunteletko minua?
Sinä olet vannonut valan.
Kun kuulin tyttäreni näön pettäneen -
ja että hän olisi sokea lopun elämänsä, istuin siinä samaisessa tuolissa.
Olin niin häpeissäni.
Mitä tiedät isoisästäsi?
Hän oli kaupungin rikkain mies.
Kyllä, hänellä oli lahja siihen.
Jos hänelle annettiin dollari, alle neljässä päivässä, hän oli muuttanut sen viideksi.
Et tiedä rahasta, se ei kuulu elämäämme täällä.
Raha voi olla pahasta. Se voi muuttaa sydämen mustaksi, -
hyvän ihmisen sydämen, isäni ei tajunnut sitä, -
lahjojensa kanssa hän oli huono tuomitsemaan.
Se tarkoittaa luonnetta. Isoisäsi oli hyvä mies, Ivy.
Hänellä oli nauru joka kuului kolmen talon päähän, -
hän piti minua kädestä, aivan kuten minä sinua.
Hän opetti minulla voimaa ja näytti rakkautta -
ja käski johtaa, kun muut vain seuraisi.
Isoisäsi, James Walker, kuoli nukkuessaan, mies laittoi aseen kohti hänen päätään -
ja ampui, hänen nähdessään unta.
Kerron tämän, jotta ymmärrät syyn tekoihini.
Ja muiden tekoihin.
Sinä olet voimakas, Ivy.
Sinä johdat, kun muut seuraisi.
Näet valoa pimeyden keskellä.
Luotan sinuun.
Luotan sinuun muiden mukana.
Kiitos.
Ivy, tiedätkö missä olet?
Vanhalla vajalla, jonne ei saa mennä.
- Ivy. - Niin, isä?
Yritä parhaasi mukaan olla huutamatta.
Mitä?
Lähdemme hakemaan lääkkeitä.
Minulla oli vaikeuksia tien löytämisessä. Missä Edna on?
Ivy -
pyysi, -
että voi lähteä kaupunkiin.
Hakemaan lääkkeitä.
Katso.
Ei ole mitään pelättävää.
Meillä on taikakivet.
Ne suojaavat meitä.
Miksemme ole kuulleet näistä kivistä aiemmin?
Christoph, pyydän -
älä jätä meitä.
Ei ole mitään pelättävää.
Miksi teillä sitten on turvaväriviitat?
Sytytämme soihtuja.
Sitten on turvallista.
Se on kiellettyä.
Ivy.
Täällä metsässä on jokin -
se sekoittaa vatsani.
Sinä olet turvassa.
Ne eivät vahingoita sinua.
Ne säälivät sinua, koska et näe.
Niin kuin Noahia, kun hän oli metsässä.
Ne tappavat minut.
En voi jäädä.
Tunnet nämä metsät paremmin, kuin useimmat pojat.
Kaikki tietävät sen.
Se on minun taakkani.
- Voit mennä. - Tuletko kotiin kanssani?
Yritä parhaasi olla huutamatta.
Täällä on outo haju.
Se on edessäsi.
Mikä se on?
En osaa sanoilla selittää.
Muutaman askeleen päässä.
Emme puhu noista!
Älä pelkää!
Se on pelkkä -
puku.
Älä pelkää.
Huhuttiin, että metsissä on "olioita".
Yhdessä historian kirjassa kerrottiin siitä.
Huudot metsistä...
Me teimme ne äänet.
Lihan seremonia?
Poistamme ne itse, kylän vanhimmat ovat aina vierellä.
Totuus? Nekin ovat huijausta?
Emme halunneet kenenkään menevän kaupunkiin, Ivy.
Entä ne eläimet?
Niin tehtiin kerran, ovatko vanhimmat vastuussa siitä?
Uskon, että yksi Vanhimmista on vastuussa siitä.
Se ei tapahdu uudestaan.
Tässä kylässä ei ole ketään, joka ei olisi menettänyt jotain -
korvaamatonta, eikä kukaan ole ottanut menetystään niin raskaasti, -
että he olisivat kyseenalaistaneet elämän.
Toivoin, että et saa koskaan tietää.
Anna anteeksi tyhmät valheemme, niiden ei ollut tarkoitus aiheuttaa harmia.
Olen surullinen vapauttaessani sinut.
Kaikkien Vanhojen puolesta.
Tälle paperille on kirjoitettu -
resepti, joka on yleinen kaupungeissa.
Sinä lähdet, kahden saattajan kanssa.
Seuraa joen pauhua.
Sen avulla pääset piilotetulle tielle.
Tälle tielle nämä saattajat jäävät odottamaan, -
kun sinä jatkat matkaasi.
Sinä, yksin, -
kuljet tietä pitkin.
Ja jätät Covingtonin metsät.
Et saa kertoa kenellekään kylässä, -
missä me olemme.
Ja palaat kiireellä.
En voi tulla mukaasi.
Sinä annoit sydämesi tälle pojalle.
Hän tarvitsee sitä.
Oletko valmis kantamaan tämän taakan, -
joka kuuluu sinulle, ja vain sinulle?
Pesen Luciuksen vaatteita.
Hän tarvitsee niitä.
Alice, lähetin apua.
He lähettävät Ivyn kaupunkiin.
Et voi...
Siinä kaikki, mitä voin antaa sinulle.
Hyväksyn sen.
Mitä sinä olet tehnyt?
Hän on rikoksen uhri.
Me sovimme, ettemme koskaan mene takaisin.
Emme koskaan!
Mikä oli lähtömme tarkoitus?
Emme saa unohtaa, että meillä ei ollut toivoakaan -
mistään paremmasta ja oikeasta.
Sinä et saisi tehdä päätöksiä ilman meitä.
- Olet mennyt liian pitkälle... - Olen syyllinen, Robert!
Olen tehnyt päätöksen, jonka jälkeen en pysty katsomaan toisia silmiin,
ja näkemään samaa katsetta, jonka näin elokuussa ilman oikeutusta.
Se on liian tuskallista, enkä kestä sitä.
Olet kyseenalaistanut kaiken, mitä olemme tehneet.
Kenen luulet jatkavan tässä paikassa?
Tätä elämää?
Aiotko elää ikuisesti?
Tuleva elämämme on tuomittua.
Ivyn ja Luciuksen ansiosta tämä elämä voi jatkua.
Kyllä, olen ottanut riskin. Toivon, että voisin aina riskeerata kaiken
oikean asian puolesta.
Jos emme tee tätä päätöstä, emme voi sanoa itseämme viattomiksi.
Ja sitähän me olemme täällä suojelleet.
Viattomuutta!
En ole valmis antamaan periksi.
Päästä hänet menemään.
Jos se loppuu, niin se loppuu.
Voimme vain toivoa. Se on kauneinta täällä. Meidän ei pidä paeta sydänsurujamme.
Veljeni teloitettiin kaupungeissa, loput perheestäni kuolivat täällä.
Tiedämme nyt, että sydänsurut ovat osa elämää.
Ivy elättelee yhä toivoa.
Tämä paikka on sen arvoinen. Hänen pitäisi onnistua.
Miten saatoit lähettää hänet? Hän on sokea.
Hän kykenee siihen paremmin kuin me.
Kun rakkaus ohjaa häntä, -
maailma polvistuu rakkauden edessä.
Polvistuu aina sen edessä.
Kerrottiin huhuja -
näissä metsissä olevista olennoista.
Niin lukee eräässä historiankirjassa, joita opetin kaupunkilaisille.
Noah?
Voi hyvä Luoja.
Missä se voi olla?
Hän löysi yhden puvuista, joita pidimme lattialautojen alla.
Eläimet...
Hänellä on vahva elämänhalu.
Puolen päivän kävelyn jälkeen saavut salaiselle tielle.
Sinä, ja vain sinä -
seuraat sitä tietä.
Ja lähdet Covingtonista.
Et saa kertoa kenellekään kaupunkilaiselle, -
missä me olemme.
Ja palaat kiireesti.
Siskoni ei elänyt 23. syntymäpäiväänsä kauemmin.
Miesjoukko raiskasi ja tappoi hänet.
He laittoivat hänet roskalaatikkoon, -
kolmen korttelin päässä hänen asunnoltaan.
Veljeni työskenteli ensiavussa keskustassa.
Narkkari tuli sisään, haava kyljessään.
Veljeni yritti tyrehdyttää verenvuodon.
Mies otti aseen taskustaan -
ja ampui veljeäni vasempaan silmään.
Mieheni Michael, -
lähti kauppaan klo 9:15 aamulla.
Hänet löydettiin ryöstettynä ja alasti -
itä-puolen joesta kolme päivää myöhemmin.
Isäni liikekumppani ampui hänet, -
joka sen jälkeen hirttäytyi isäni komeroon.
He riitelivät raha-asioista.
Minä olen professori. Opetan -
Amerikan historiaa Pennsylvanian yliopistossa.
Minulla on idea, -
josta haluaisin puhua kanssasi.
Tien laidalla on tyttö, käyn katsomassa.
WALKER - Villieläinten suojelu.
Sinne ei saa mennä.
Ole ystävällinen ja palaa autollesi.
Mikä se ääni oli?
Mitä sinä teet täällä?
- Kuinka tulit tänne? - Oletko kaupungista?
Mistäpäin sinä olet?
Metsästä!
Tulit metsästä?
Tuoltako?
Autatko minua?
Minun täytyy löytää lääketieteen tohtori.
Minun täytyy löytää nämä. Kiireesti.
Kuulkaa neiti, minun pitää vain...
Onko joku loukkaantunut?
Pyydän, sir, meidän on kiirehdittävä!
Asutko tuolla?
Kyllä, sir.
Mikä on nimesi?
Kevin.
Kevin, -
sinulla on hyväsydämellisyyttä äänessäsi.
En odottanut sitä.
Meillä on vartijat täällä, tarkalleen joka kymmenes maili, -
kehässä maillamme.
Pidämme lääkevarastoja -
eläintenpuremia tai sukulaisten loukkaantumisten varalta.
Löydätkö asiat jotka on kirjoitettu paperille?
Sinun pitää odottaa täällä.
Pyydän, herra.
Pyydän.
Ota tämä maksuna.
Et huijaa minua, ethän?
En ymmärrä?
Mikä on nimesi?
Ivy.
Ivy Elisabeth Walker.
Mikä tytöllä oli?
Yritin kutsua sinua takaisin, -
mutta et vastannut.
Ne olivat jotakin teinejä, he olivat eksyneet.
Annan sinulle neuvon, -
älä ajaudu keskusteluihin.
Alat puhumaan, -
joudut hankaluuksiin, josta me kaikki joudumme maksamaan, -
kenelläkään ei ole lupaa mennä sinne, -
häiritsemään eläinten suojaa, -
ihmisten mielenkiinto kasvaa.
Se on todella helppo keikka, Kevin.
Pitää kunnossa ja suojella rajaa, -
siinä kaikki.
Muutama vuosi sitten se vuoti sanomalehtiin -
eräät hallituksen miehet piti maksaa -
pitääkseen lentokoneiden reitit poissa täältä.
Ne olivat hyvin stressaavia aikoja minulle.
Älä järjestä minulle mitään ongelmia.
Älä joudu keskusteluihin.
E.J., missä on tikapuut?
Pitää korjata merkki.
Ne on takana.
Ivy palasi lääkkeiden kanssa kaupungista.
Hän joutui olennon hyökkäämäksi ja tappoi sen.
Me löydämme hänet.
Ja me annamme sille, -
asialliset hautajaiset.
Kerromme muille, -
että hän kuoli olennon toimesta.
Poikasi teki tarinoistamme totta.
Noah on antanut meille mahdollisuuden jatkaa tätä paikkaa.
Niin, siinä on jotakin, -
mitä vielä toivoa.
Olen palannut, Lucius.